Grad bez policije u kojem svi rade i imaju plaću 1200 eura
![](https://fokuscdn.b-cdn.net/wp-content/uploads/2017/04/Marinaleda.jpg)
Stanovnici Marinalede, grada smještenog na samom jugu Španije – u Andaluziji, mogu se slobodno pohvaliti kako žive u najboljem gradu na svijetu.
Oni se ne boje izražavati svoja politička uvjerenja, a umjesto blještavih panoa supermarketa i modnih brendova, gradom prevladavaju murali i grafiti s podrškama solidarnosti zemljama poput Kube i Venezuele.
Nazivi njihovih ulica odražavaju stavove građana – one nose imena slavnih boraca za prava radnika, poput Federica Garcie Lorce i Pabla Nerude.
Proteklih 30 godina gradonačelnik je Juan Manuel Sánchez Gordillo iz stranke Ujedinjena ljevica.
Dok se ostatak Španije već godinama bori s političkim previranjima, domaćom elitom i stranim bankama koje su preuzele zemlju – u Marinaledi se sve odluke donose isključivo direktnom demokracijom, kroz nedjeljne sastanke na koje dolazi i glasa oko 400 stanovnika.
I, kakve to rezultate ima?
Dok je nezaposlenost u ostatku Španije oko 27 posto, u Marinaledi je ostvarena gotovo puna zaposlenost.
Navala za useljenje je tolika da su gradski oci uveli listu čekanja za useljenje, a svi oni koji žele živjeti tamo morat će u prosjeku čekati dvije godine za selidbu.
Do sada je izgrađeno oko 350 kuća, a iduće dvije godine bit će ih još oko 250.
Prosječna mjesečna plaća zaposlenika iznosi 1200 eura, a iako to ne zvuči tako puno, percepcija se mijenja nakon činjenice da cijena stanovanja u Marinaledi iznosi tek 15-ak eura na mjesec.
Osim toga, u gradu koji se prostire na 25 kvadratnih kilometara i ima samo 3000 stanovnika, bezbroj je pogodnosti.
U njemu se nalaze dva nogometna terena, košarkaški teren, tereni za tenis, tereni sa squash, odbojku i bazen – a oni su besplatno na raspolaganju.
Također, besplatan je i internet. Iako imaju svoju crkvu, rijetki su oni koji sudjeluju u crkvenim aktivnostima, vjerovatno zbog “socijalističkog” uvjerenja koje vlada u gradu.
Sami grade kuće i ne smiju ih prodati
U ovom gradu ljudi sami izgrađuju kuće. Od lokalnih vlasti dobivaju sav potrebni materijal, a tek nakon što je kuća gotova počet će plaćati 15 eura na mjesec kako bi se refundirali troškovi korištenog materijala.
Za one koji nemaju znanja u građevini, vlast u pomoć šalje profesionalce – od arhitekta do građevinara koji su spremni uskočiti.
Postoje i propisi oko izgradnje, kako bi se osiguralo da susjedstvo izgleda lijepo. Svaka kuća tako ima tri spavaće sobe, jedno kupatilo te vrt od 100 metara kvadratnih.
Crvena nedjelja
Jednom na mjesec, na dan koji nazivaju crvenom nedjeljom, u gradu se okuplja vijeće na kojem svatko može iznijeti prijedlog kako poboljšati uslove u gradu ili ga naprosto uljepšati.
Ako se ideja prihvati, odmah se kreće na posao – ali ne odrađuju ga radnici, već volonteri, bilo da je riječ o čišćenju ulica ili popravcima na kućama.
Nema policije
Još jedna od posebnosti grada je to što u njemu nema policije, iako bi prema španskim zakonima po svojoj veličini trebali imati od 4 do 7 policajaca.
Ali, građani ih ne žele, a pokazalo se da im i nisu potrebni. U gradu sve funkcionira po principu volontiranja i solidarnosti, što očigledno lako isključuje kriminal iz svakodnevnog života.
Sama ta odluka im donosi ušteđevinu od 350 hiljafa eura na godinu.