Aleš Kurt
Cijelu godinu želimo slaviti SARTR i ljekovite sile koje scena donosi
![](https://fokuscdn.b-cdn.net/wp-content/uploads/2022/03/SARTR-1.jpg)
– Trideset godina SARTR-a proletjelo je brže nego što to može bilo koji teatrolog ili biograf pratiti. Proletjelo je jer se radi o živom teatru, koji stvara i djeluje. Tako zamišljamo i ovu obljetnicu. Cijelu godinu želimo slaviti scenu i sve ljekovite sile koje nam donosi – istaknuo je
Sarajevski ratni teatar (SARTR) zasigurno je, svojim osnivanjem, opstankom, radom i preživljavanjem, jedno od najneobičnijih pozorišta na svijetu. To pozorište je osnovano za vrijeme najžešće opsade grada Sarajeva, na početku rata u Bosni i Hercegovini.
Kako je u razgovoru za Fenu naglasio direktor Aleš Kurt, SARTR ne samo da čuva uspomenu na taj period već nastoji kroz svoje projekte već 30 godina zadržati taj duh kulturnog otpora.
– Trideset godina SARTR-a proletjelo je brže nego što to može bilo koji teatrolog ili biograf pratiti. Proletjelo je jer se radi o živom teatru, koji stvara i djeluje. Tako zamišljamo i ovu obljetnicu. Cijelu godinu želimo slaviti scenu i sve ljekovite sile koje nam donosi – istaknuo je.
Kurt kaže da bi 2022. trebalo da bude u potpunosti godina SARTR-a. Jedinstveni oreol, koji Sarajevski ratni teatar treba proširiti svijetom koji je nanovo u opsadnom stanju i gdje milionima ljudi treba sklonište.
– Obljetnicu želimo obilježiti premijerama predstava. Iza nas je već jedna, koja je premijeru imala u Sarajevu i Mostaru, predstava ‘Rechnitz-Anđeo uništenja’ po tekstu dobitnice Nobelove nagrade Elifride Jelinek, u režiji Sabine Mitterecker. To je ujedno i naša prva koprodukcija sa HNK Mostar – kazao je.
U planu je i premijera predstave “Urotnici”, za koju adaptaciju rade Igor Štiks i Vladimir Arsenijević. Predstava se dešava u imaginarnom svijetu jezika, a u intenzivan međuodnos stavlja jedanaest likova – Danila Kiša, Mirka Kovača, Semezdina Mehmedinovića, Borku Pavićević, Dašu Drndić, Bogdana Bogdanovića, Miroslava Krležu, Predraga Matvejevića, Aleksandra Hemona, Dubravku Ugrešić i Svetlanu Slapšak.
– Njihova nas djela danas pozivaju na promišljanje svih društveno-političkih dinamika koje su dovele do krvavih ratova kao i na našu neizvjesnu sadašnjost i izbore koje nosi. Mislimo da je dobar potez da predstava bude postavljena na scenu u okviru obilježavanja 30 godina od osnivanja jednog od najsnažnijih umjetničkih gesta otpora nacionalizmu i ratu, koju predstavlja Sarajevski ratni teatar (SARTR) – istaknuo je.
Među brojnim projektima koje će raditi, ove godine ili su već uradili, Kurt ističe “Zajedničke priče-Soundtrack naših ratova”, koprodukciju sa Njemačkom, Ruwandom, Kamerunom, Marokom i Ugandom.
– ‘Zajedničke priče’ uspostavit će međunarodnu mrežu umjetničke razmjene koja se bavi ratnim traumama, segregacijom i dijasporom. Premijera u Sarajevu bit će 30. septembra. To je naša prva suradnja sa afričkim kontinentom – kazao je.
I ove godine će, treći put zaredom, od juna imati ljetnju scenu u dvorištu Osnovne škole ‘Musa Ćazim Ćatić’, koje se nalazi iza zgrade tog pozorišta. Kao i prošle, dvije pandemijske, godine imat će i koncerte i predstave na otvorenom.
– Ove godine planiramo bogatiji program tokom kojeg ćemo zadržati fokus na 30 godina našeg postojanja i prikazati specijalne programe posvećene obljetnici – poručio je Kurt.
Sarajevski ratni teatar utemeljen je 17. maja 1992. godine, okupljajući glumce i saradnike iz tri profesionalna sarajevska teatra koji su, zbog agresije na BiH, morali obustaviti rad. Šestog septembra 1992. realizirali su prvu ratnu teatarsku premijeru ‘Sklonište’ autora Safeta Plakala, a u režiji Dubravka Bibanovića. Odlukom ratnog predsjedništva skupštine grada Sarajeva SARTR je, 12. januara 1993. godine, proglašen kao javna ustanova iz oblasti kulture od posebnog interesa za odbranu grada. Osnivanje SARTR-a je praktično početak fenomena ‘Teatra pod opsadom’.
Od 1992. godine dosad premijerno je izvedeno više od 90 predstava. Osim igranja na matičnoj sceni, predstave SARTR-a gostuju u BiH, regiji i svijetu. Predstava ‘Ay Carmela’ jedna je od dvije najizvođenije predstave u sarajevskim pozorištima, a bila je na repertoaru od 1999. godine do smrti velikog glumca Dragana Jovičića. Dosad je igrana 235 puta, od toga 47 u inostranstvu (Italija, Francuska, Češka, Velika Britanija, Austrija…), 35 u BiH i 150 puta u Sarajevu. Predstavu je pogledalo više od 35.000 gledalaca.
“Čežnja i smrt Sylviae Plath”, “Jedvanosimsoboakalomisobo”, “Brašno u venama” nagrađivane su na festivalima u Makedoniji, Sloveniji, Turskoj, Crnoj Gori, Sloveniji, Srbiji… “Jedvanosimsoboakalomistobo” je samo u 2018. godini osvojila ukupno 17 nagrada. “Nije to to” u režiji Tomija Janežiča je prva koprodukcija između pozorišta iz Crne Gore, Srbije i Bosne i Hercegovine.
– Kao teatar osnovan u periodu opsade, Sarajevski ratni teatar čuva uspomenu na taj period i nastoji snažno afirmirati univerzalne vrijednosti (bogatstvo različitosti, antifašizam, svetost mira, aktivizam, internacionalizaciju, suosjećanje prema svim onima koji trpe nepravde širom svijeta). Sa svojim nasljeđem nastoji biti mjesto naše savjesti i hrabrosti da se suprostavimo nepravdama i svim devijacijama vremena u kome živimo – poručuju iz SARTR-a.
Zbog svog angažmana i duhovnog otpora u opkoljenom Sarajevu, kao i kvalitetnih umjetničkih ostvarenja, Sarajevski ratni teatar (SARTR) je dobitnik Šestoaprilske nagrade grada Sarajeva u 2003. godini.